‎E o onoare să mă aflu în compania ‎atâtor lideri religioși, congresmeni
‎și demnitari din întreaga lume
‎și să continuăm împreună ‎această tradiție extraordinară.
‎An de an, acest eveniment ne amintește ‎că credința e fundamentul vieții
‎și libertății americane.
‎Micul dejun național cu rugăciune ‎e organizat 100% de Familie.
‎Un eveniment conceput
‎ca o demonstrație publică de putere.
‎Să aduci laolaltă toți acei oameni...
‎Cine mai poate face asta?
‎Președintele Statelor Unite ‎și prima-doamnă.
‎Micul dejun cu rugăciune: ‎o adevărată instituție de la Washington
‎pentru președinți republicani și democrați ‎de la Eisenhower încoace.
‎Președintele Nixon s-a trezit devreme ‎pentru Micul dejun cu rugăciune.
‎Și totuși, organizația se descrie ‎drept invizibilă.
‎Se ascunde la vedere de peste 80 de ani.
‎La Washington există o organizație ‎puțin cunoscută, cu acoperire globală
‎și conexiuni politice enorme ‎și adeseori surprinzătoare.
‎Reprezint aici Federația Rusă
‎și sunt președinta organizației ‎Dreptul de a fi deține arme.
‎Numele ei este Maria Butina:
‎femeia de 29 de ani acuzată de înșelăciune
‎pentru a intra în grațiile ‎unor politicieni influenți
‎și a-i face să lucreze ‎pentru obiectivele Moscovei.
‎Iat-o pe Butina la Micul dejun ‎național cu rugăciune din 2017,
‎în aceeași încăpere cu Donald Trump.
‎Avem un mic dejun cu rugăciune ‎în fiecare februarie.
‎Președintele vine,
‎vicepreședintele vine,
‎toată lumea este binevenită.
‎Dacă aș fi un agent de rea-credință ‎dintr-o altă țară,
‎este exact genul de întrunire ‎pe care aș vrea să o exploatez.
‎Luați aminte! ‎Toate grijile vor rămâne în urmă.
‎Toate dezamăgirile ‎vor dispărea și ele pe vecie.
‎Am adoptat un program ‎de ofensivă spirituală mondială.
‎Știu mai mult ca niciodată ‎că suntem cu toții copiii Domnului.
‎Nu putem lua cu noi prin acea ușă ‎decât un singur lucru:
‎pe cei pe care i-am condus la Mântuitor.
‎Temeți-vă de El!
‎Iubiți-L!
‎Abandonați-vă cu totul!
‎Atunci veți fi discipolul Lui.
‎Ce am început...
‎vom termina.
‎PARTEA A TREIA ‎NOUA ORDINE MONDIALĂ
‎Ori de câte ori am o întâlnire ‎sau o discuție importantă,
‎încerc de regulă să începem cu o rugăciune
‎deci ofensez pe cineva dacă vă invit ‎să spunem o scurtă rugăciune?
‎Cu ani în urmă, am descoperit...
‎Întrebam oamenii ‎dacă mă puteam ruga pentru ei.
‎Un lucru pe care l-am învățat ‎de la Doug Coe este...
‎să întreb în schimb: „Cum Îl pot ruga ‎pe Dumnezeu să vă binecuvânteze?”
‎E cineva... Cum Îl pot ruga pe Dumnezeu ‎să binecuvânteze echipa dvs. de filmare?
‎Și ne vom ruga pentru asta.
‎Tată ceresc, Dumnezeul nostru, ‎îți mulțumim pentru această ocazie
‎de a vorbi despre o lucrare măreață, ‎pentru slava numelui lui Iisus
‎și reprezentarea împărăției Domnului ‎în întreaga lume, și mă rog doar ca...
‎Spuneți-mi puțin despre trecutul lui Doug. ‎De unde a pornit?
‎Cum i-a venit această idee puternică
‎și cum a atras ‎atâția oameni la viziunea sa?
‎Trebuie să clarific un lucru, ‎îmi cer scuze dacă n-am fost clar,
‎dar nu Doug a fost inițiatorul.
‎A fost un domn pe nume Abraham Vereide, ‎care a emigrat în SUA din Norvegia.
‎Dacă privim în urmă, ‎spre originile Familiei,
‎sunt absolut unici într-o privință:
‎viziunea centrală de la care începe, ‎căreia îi spun „Ideea”,
‎și fondatorul pe nume Abraham Vereide.
‎Suntem devotați unei Frății ‎de bărbați responsabili,
‎reuniți de dorința de a promova ‎o conducere păstorită de Dumnezeu.
‎Creștinii devin lideri ‎și ajută la creștinarea liderilor.
‎Abraham nu era figura tipică ‎a unui fondator.
‎Era norvegian.
‎Biografia lui se numește ‎Modern Viking. ‎Chiar arăta ca un viking.
‎Când m-am îndrăgostit de Iisus ‎Iar El s-a îndrăgostit de mine
‎Acesta e motivul ‎Pentru care m-am simțit victorios
‎Abraham a emigrat la Seattle, ‎însă era preocupat de cei sărmani.
‎A organizat un mic dejun
‎la care a invitat oameni de afaceri ‎să se roage pentru nevoile orașului.
‎Când am sosit ca imigrant,
‎mi-a fost înmânat un testament.
‎Abraham, asta a fost bine.
‎Acel grup l-a încurajat pe Abraham
‎în viziunea sa despre o conducere ‎călăuzită de Dumnezeu.
‎„O CONDUCERE CĂLĂUZITĂ DE DUMNEZEU”
‎În Norvegia exista ‎o puternică mișcare de rugăciune,
‎încă de la formarea ‎parlamentului norvegian.
‎Abraham a adus la Washington ideea ‎de politicieni care se roagă împreună.
‎Până la urmă s-a mutat la Washington
‎pentru a forma o mișcare similară ‎printre liderii politici.
‎A venit la Washington ‎și a început să joace golf
‎cu vicepreședintele Henry Wallace.
‎El a adus laolaltă ‎democrați și republicani
‎și s-au rugat împreună ‎pentru o conducere înțeleaptă.
‎Îmi amintesc că mă întorceam acasă
‎și găseam femeile în genunchi,
‎rugându-se pentru soții lor ‎sau invocându-L pe Dumnezeu.
‎„Ajută-i să fie liderii ‎pe care i-a dorit Dumnezeu!”
‎În 1953 era președinția Eisenhower.
‎S-au întâlnit cu Dwight Eisenhower
‎și l-au invitat la un Mic dejun național ‎cu rugăciune.
‎Avem nevoie de credință, ‎încredere de sine, abnegație.
‎Tenacitate. Întotdeauna tenacitate.
‎MOSCOVA, URSS
‎În anii '50 era Războiul Rece.
‎Eisenhower a perceput Războiul Rece ‎ca pe unul sfânt.
‎Abraham era și el foarte preocupat.
‎Comunismul e o ideologie foarte puternică.
‎Într-un fel, poate fi considerat ‎un imperiu ateu.
‎Cum îl putem contracara?
‎AMERICA ÎN GENUNCHI
‎Ne trebuie ceva la fel de puternic.
‎Deci ideea a fost:
‎„să găsim bărbații-cheie ‎puși de Dumnezeu în posturi de putere.
‎Și să le dăm sprijinul de care au nevoie.
‎Să îi iubim.”
‎Primul mic dejun național cu rugăciune ‎desfășurat în 1953
‎a fost un punct de cotitură.
‎Abraham se gândea la bărbați-cheie.
‎Și cine e mai influent ‎decât președintele Statelor Unite?
‎S-au dus la Eisenhower.
‎Iar primul lui instinct a fost să refuze,
‎din cauza Primului amendament ‎privind separarea Bisericii de Stat...
‎Participarea unui președinte ‎la un eveniment creștin
‎și la promovarea lui
‎este ceva nepotrivit.
‎Dar curând și-a dat seama ‎cât de eficientă era manifestarea
‎în Războiul Rece.
‎MICUL DEJUN NAȚIONAL CU RUGĂCIUNE ‎1954
‎Acest mic dejun anual ‎este menit să comemoreze
‎o organizație înființată ‎la Seattle, Washington.
‎Credem că, pentru păstrarea ‎libertăților noastre sfinte, e imperativ
‎să avem oameni puternici și curajoși, ‎cu frică de Dumnezeu,
‎și o mobilizare totală
‎a tuturor forțelor spirituale ‎ale acestui popor.
‎Mulțumesc, dle președinte.
‎Pentru Eisenhower a funcționat.
‎I-a adus un avantaj ‎în lupta împotriva comunismului,
‎în care Dumnezeu a devenit o armă.
‎Dar Micul dejun cu rugăciune ‎putea fi avantajos
‎din multe motive.
‎Acolo se puteau cultiva relații.
‎Unele, foarte surprinzătoare.
‎MOSCOVA, URSS ‎1986
‎MANIFESTUL PARTIDULUI COMUNIST ‎AL UNIUNII SOVIETICE
‎Credeți-mă,
‎în Rusia, înainte să se deschidă ușa, ‎am fost persecutați.
‎Venea poliția la tine acasă ‎la trei noaptea,
‎îți percheziționa apartamentul ‎căutând Biblii și...
‎te aresta.
‎Am crescut într-o biserică persecutată, ‎am fost arestat de două ori.
‎Am stat la închisoare 30 de zile.
‎Mi-am pierdut slujba de inginer
‎și am fost șomer un an ‎din cauză că eram creștin.
‎Eram baptist. ‎Asta însemna dușman al statului.
‎Am crescut într-un mediu ‎în care oamenii mă urau
‎pentru că nu eram ateu
‎ca majoritatea celor din țara mea ‎din acea vreme.
‎În seara aceasta, Moscova a sărbătorit.
‎Apoi s-a așternut liniștea.
‎O tăcere impresionantă
‎prin care mulțimea a comemorat ‎victimele puciului.
‎La căderea Uniunii Sovietice ‎au fost vremuri interesante,
‎pentru că noi crescuserăm ‎într-un climat
‎în care era interzis ‎să te întâlnești cu străini.
‎Deci ne interesa enorm ‎tot ce avea legătură cu America.
‎Americanii ni se păreau de pe Lună.
‎Slavă, slavă, aleluia!
‎Adevărul Său merge mai departe
‎La începutul anilor '90, în Rusia au venit ‎mulți evangheliști.
‎Nu doar Billy Graham.
‎Am fost rugat să vă zic
‎că s-ar putea să fie cel mai larg public ‎din istoria Rusiei.
‎Mulți ruși aveau preocupări spirituale.
‎E vreo speranță pentru voi?
‎Pentru familia voastră? Pentru prieteni?
‎Deunăzi am citit în ziar ‎că sunt mai mulți în Rusia
‎care cred în Satana ‎decât în Dumnezeu.
‎Iar rușii s-au întrebat întâi: ‎„Cine e acest Dumnezeu?”
‎Deci trăim într-o societate diferită.
‎De câte ori vorbesc cu un american ‎despre creștinism, îmi spune:
‎„Creștinismul e tot mai slăbit. ‎Noi nu mai suntem o țară creștină.”
‎Îi răspund: „Nu, frate. Nu știi ce spui. ‎Voi sunteți o țară creștină.
‎Acel sistem moral și etic ‎s-a îmbibat în societatea voastră.
‎Poate nu îi spuneți ca atare, ‎dar încă îl folosiți.
‎Noi nu avem asta.”
‎În primul rând: corupția. ‎E o problemă uriașă.
‎Așa funcționează societatea rusă.
‎Și singurul viitor, singura speranță
‎este să le prezinte cineva
‎valorile în care pot să creadă.
‎În anul 2000
‎am fost invitat pentru prima oară
‎la Micul dejun național cu rugăciune ‎de la Washington.
‎M-am dus și n-am înțeles nimic.
‎Doamnelor și domnilor,
‎președintele Statelor Unite ‎și prima-doamnă.
‎Era Bill Clinton.
‎Hillary era acolo, Hillary Clinton, ‎și mulți oameni importanți,
‎congresmeni și senatori. ‎Dar a fost o experiență cu totul nouă
‎și n-am înțeles despre ce era vorba.
‎Stăteam la aceeași masă ‎cu premierul unei țări din Europa
‎care mă trata ca pe un frate,
‎alături de mine ‎era un congresmen american
‎care mă trata și el ca pe un frate.
‎Apoi m-am dus pentru prima oară ‎pe Capitol Hill,
‎la un grup de studiu biblic ‎cu congresmeni și senatori
‎care vorbeau între ei foarte deschis.
‎Mai târziu am făcut cunoștință ‎cu Doug Coe.
‎Când l-am văzut prima oară
‎mi s-a părut că e ca un naș.
‎Pentru că avea multă influență, ‎oamenii îl respectau,
‎noi toți ne purtam respectuos cu el.
‎Mi-a vorbit ca unui prieten.
‎De parcă ne-am fi știut de ani de zile.
‎Avea talentul acesta
‎de a le vorbi oamenilor ‎ca un prieten și frate întru Hristos.
‎Deci am fost impresionat.
‎Abraham Vereide a fost un om extraordinar
‎alături de care am lucrat ani de zile ‎înainte să moară.
‎L-am iubit ca pe tatăl meu.
‎În 1969, Abraham Vereide a murit. ‎S-a înălțat la ceruri.
‎S-a pus întrebarea,
‎dacă el a fost uns la conducere ‎de Dumnezeu,
‎cine avea să-i fie succesorul?
‎Erau o serie de locotenenți influenți,
‎bărbați mai în vârstă, ‎cu reușite la activ,
‎care fuseseră în organizație de mult.
‎Toți, oameni foarte orgolioși,
‎care voiau să se știe când erau de față.
‎Și mai era un tânăr stingher din Oregon,
‎fără cine știe ce prestigiu ‎sau reușite,
‎care a avansat foarte rapid ‎în structura Frăției.
‎Mulți au remarcat discreția ‎cu care se mișca.
‎Și, nu se știe cum, ‎Doug Coe a ieșit câștigător.
‎Petrecea mai mult timp ‎ascultând decât vorbind.
‎Asta îl definea.
‎Majoritatea evangheliștilor nu fac asta.
‎Majoritatea politicienilor nu fac asta.
‎Doug Coe a făcut-o.
‎Poate că rolul cel mai important ‎al unui pastor nu e să predice
‎unui număr de o mie, zece mii ‎sau o sută de mii de oameni,
‎ci să se ducă la cineva acasă, ‎să discute în prispă cu el
‎și prin acțiunile, vorbele și faptele sale
‎să se facă iubit.
‎Doug a ținut să rămână în culise.
‎Nu voia să i se menționeze numele.
‎Nu voia să i se menționeze ‎numele familiei.
‎Credea în litera Scripturii,
‎că persoana noastră,
‎faima, popularitatea noastră
‎pot deveni obstacole în calea ‎a ceea ce Iisus încearcă pentru oameni,
‎și s-a dat deoparte.
‎Poate că asta a dus ‎la o perioadă de tăcere,
‎când s-a creat impresia ‎că aveam ceva de ascuns.
‎Familia lui Dumnezeu lucrează nevăzut, ‎pretutindeni în lume.
‎GÂNDURI DESPRE RESTRUCTURARE
‎Și se răspândește nevăzut.
‎Să luăm de pildă mafia.
‎Ei își păstrează organizația invizibilă.
‎Cu cât reușești să-ți faci ‎organizația mai invizibilă,
‎cu atât mai multă influență va avea.
‎În preajma morții lui Abraham, prin 1969,
‎Doug a început să demonteze ‎această organizație
‎și să o facă mai invizibilă.
‎Să facă din ea nu atât o organizație, ‎cât o rețea de prieteni.
‎La început, au făcut ‎ca multe alte culte religioase.
‎Aveau hârtii cu antet
‎și toate accesoriile ‎unui cult religios obișnuit.
‎De fapt, se numeau CCIC,
‎Comitetului Creștin ‎Internațional de Conducere.
‎Au renunțat la asta.
‎Au folosit diferite nume.
‎Mult timp a fost Comitetul Creștin ‎de Conducere.
‎S-a mai numit și Fundația Frăției.
‎Dar Doug a înțeles puterea ideii
‎de a convinge oamenii ‎să-i spună între ei Familia.
‎Refăcea organizația ‎după chipul și asemănarea lui,
‎adică fără chip.
‎E o transformare puternică, ‎până la cele mai mici detalii.
‎O NE-ORGANIZAȚIE
‎Vedem un exemplu ‎la Micul dejun național cu rugăciune.
‎Acum nu mai ești invitat ‎la micul dejun cu rugăciune
‎de această organizație,
‎ci de un congresmen.
‎CHARLIE CRIST - RANDY HULTGREN ‎CONGRESMENI SUA
‎Când întrebam invitații ‎de la Micul dejun cine îl organiza,
‎toată lumea spunea: „Congresul”.
‎Și l-am întrebat pe Doug: ‎„De ce îți ascunzi rolul?”
‎Mi-a răspuns cam așa:
‎„Dacă lumea ar ști că noi suntem în spate, ‎crezi că ar mai veni?”
‎SUNTEȚI INVITAT LA A 13-A EDIȚIE ‎A MICULUI DEJUN CU RUGĂCIUNE
‎Când am venit la Micul dejun cu rugăciune,
‎m-am gândit automat
‎că era Micul dejun cu rugăciune ‎aprobat de guvern.
‎Congresul pare să avantajeze creștinismul.
‎Categoric creează o impresie
‎care te face să-ți pui unele întrebări ‎despre Primul amendament,
‎despre neclaritatea separării ‎dintre Biserică și Stat.
‎Era o idee centrală încă din 1953.
‎Și anume: „Ne dorim un ritual public
‎pentru consacrarea Statelor Unite ‎către Iisus.”
‎Toți președinții au participat.
‎Deci crezi că te duci ‎la un eveniment oficial.
‎E un discurs introductiv, ‎o rugăciune de început.
‎Sute dintre cei mai respectați ‎lideri ai națiunii
‎s-au reunit aici în numele ‎Mântuitorului nostru, Iisus Hristos.
‎Doug Coe nu vorbește.
‎E întotdeauna prezent.
‎Din când în când, cineva îl menționează.
‎Acest mic dejun este rezultatul ‎mai multor ani de diplomație discretă...
‎N-aș spune diplomație secretă...
‎Deci, diplomație discretă,
‎de către un ambasador al credinței, ‎Doug Coe, și îi transmit salutările mele.
‎La primul meu Mic dejun cu rugăciune, ‎am văzut impactul global al lui Doug.
‎Se întâlnea cu oameni din toată lumea.
‎Și mi-am dat seama că el orchestra totul.
‎Era implicat în toate, ‎până în cele mai mici detalii.
‎E greu să supraestimezi ‎accesul obținut de Familie
‎în guvernele din toată lumea ‎folosind Micul dejun cu rugăciune.
‎De la el s-a dezvoltat totul.
‎Toate celelalte congregații, ‎toată expansiunea
‎au fost rezultatul puterii aceleia ‎și al influenței sale în lume.
‎Există o lucrare anume
‎la care Iisus Hristos se așteaptă ‎de la fiecare dintre cei de față?
‎La ce lucrăm îndeobște,
‎fie împreună, fie separat?
‎Frăția e interesată ‎în toate țările din lume.
‎Le-ar plăcea să aibă o mișcare activă ‎pentru Micul dejun de rugăciune
‎în fiecare țară din lume.
‎Vreau să lanseze un Mic dejun cu rugăciune ‎în toate țările.
‎PREȘEDINTELE HOUPHOUET
‎Să lanseze grupuri de contact cu liderii.
‎Dacă ajungi la lideri,
‎poporul va fi influențat de Hristos
‎și toți oamenii vor veni la Hristos ‎dacă ajungem la lideri.
‎Și încetul cu încetul le spuneți
‎despre pasiunea noastră, ‎despre crezul nostru.
‎Lucrarea Domnului, credința în Fiul Lui,
‎va ajunge la toate popoarele lumii.
‎M-am dus cu Doug ‎la un Mic dejun cu rugăciune în Japonia
‎și i-am văzut influența acolo.
‎Încă de atunci am început să înțeleg ‎că Doug voia
‎să iasă dintre hotarele Washingtonului,
‎să răspândească în lume ‎ceea ce construise.
‎E limpede că aveau o viziune
‎prin care poți folosi legăturile ‎cu cei puternici
‎pentru a evangheliza lumea, ‎o viziune care s-a păstrat.
‎BUN VENIT REFUGIAȚILOR
‎Sunt unele afirmații...
‎De pildă, spuneți că nu există ‎Frăție cu F mare.
‎Dar președintele se ridică ‎și îi mulțumește lui Doug Coe.
‎Explicați-ne ceva mai detaliat ‎ce înseamnă să nu fii o organizație,
‎deși aici există clar organizare.
‎Cred că Iisus a spus: ‎„Nu numiți pe nimeni Îndrumător.”
‎Nouă ni se pare firesc ‎să fie într-un fel invizibilă.
‎Doug nu și-a dorit să fondeze ‎o organizație.
‎Pot spune că l-am cunoscut bine.
‎Acum 44 de ani am cerut-o în căsătorie ‎pe fiica lui cea mare,
‎fără să am vreo idee în ce mă băgam.
‎Pe mine mă interesează mai ales ‎fosta Uniune Sovietică,
‎unde mă tot duc de 52 de ani încoace.
‎Vorbesc rusă.
‎Și m-am îndrăgostit de acea parte a lumii,
‎unde m-a trimis Domnul în studenție, ‎într-o bursă de apărare, în 1965.
‎Acolo tot ce faci este organizat.
‎Am avut un ghid și tot așa. ‎Era foarte restricționat.
‎Doar noaptea ieșeam în parc.
‎Și, desigur, știam rusă, ‎deci puteam vorbi cu copiii.
‎Veneau și mă întrebau:
‎„Tu crezi în Dumnezeu?” ‎Și le povesteam despre Iisus.
‎Și mi-am dat seama ‎că de-abia așteptau să Îl descopere.
‎Atunci a început o aventură de o viață.
‎În anul... 2008, cred,
‎Doug Burleigh a vizitat Moscova ‎și a împărtășit viziunea
‎lui Doug Coe ‎despre Micul dejun cu rugăciune.
‎Atunci am început să mă întâlnesc ‎cu membri ai parlamentului rus.
‎Ai Dumei de Stat.
‎În Rusia avem patru mari partide politice.
‎Nu sunt deloc prietene.
‎Membrii lor se ceartă în fiecare ședință ‎a Dumei, uneori se bat.
‎Deci a fost extrem de riscant ‎să invităm reprezentanți
‎ai diferitelor partide la un Mic dejun ‎parlamentar cu rugăciune.
‎Când ne-am întrunit prima oară, ‎au sărit la bătaie
‎și au ținut-o așa vreo oră.
‎Și mi-am spus: ‎„Gata, n-o să mai vină niciodată.”
‎Dar Dumnezeu e făcător de minuni,
‎iar luna următoare i-am invitat din nou ‎și au venit.
‎Cu toții. A fost o primă experiență ‎când au citit Scriptura cu glas tare.
‎Apoi au început să pună întrebări ‎despre ce am citit.
‎Și am început să vorbim ‎despre chestiuni spirituale.
‎Am făcut asta în fiecare lună, ‎preț de câțiva ani.
‎Acum avem oameni care sunt ‎în posturi importante din parlament.
‎Dacă ne dorim schimbări în societate, ‎trebuie început de sus.
‎Trebuie să le explicăm celor de sus
‎cât de importante sunt ‎schimbările pozitive în societatea rusă.
‎Așa că ne-am declarat susținători ‎ai valorilor tradiționale ale familiei,
‎spunând că putem oferi societății noastre ‎valori morale și etice.
‎Astăzi voi vorbi ‎despre valorile tradiționale ale familiei.
‎E o instituție dată de la Dumnezeu. ‎E o uniune dintre un bărbat și o femeie.
‎Toți cei de față au fost ‎și vor fi susținătorii ei.
‎Dl Torshin
‎participa constant la Micul dejun ‎național cu rugăciune din Rusia.
‎Îl preocupau realmente ‎valorile tradiționale ale familiei.
‎Deci Alexander Torshin este ‎un politician rus cu influență...
‎Alexander Torshin...
‎...care vizita cu regularitate ‎Statele Unite
‎și apărea ‎în cercuri creștine conservatoare.
‎A participat și la un Mic dejun ‎cu rugăciune în Rusia, cu Maria Butina.
‎Maria Butina este cetățeană rusă
‎care acționa ‎într-un mod foarte similar cu Torshin.
‎A venit în Statele Unite
‎și s-a afișat cu politicieni proeminenți.
‎În general, cu cei conservatori.
‎Dar, de fapt, acel gen de conexiuni
‎fuseseră deja formate pe baze religioase ‎înainte de sosirea Mariei Butina.
‎La dezmembrarea Uniunii Sovietice,
‎Doug Coe a vizitat 16 țări ‎în 16 zile și s-a întâlnit cu liderii lor.
‎Câțiva ani mai târziu, Alexander Torshin,
‎care era foarte apropiat de Putin,
‎a venit la Doug și i-a spus: ‎„Am nevoie de ajutorul tău.
‎Vrem să se întâlnească anumiți lideri.
‎Credem că ești singurul ‎care îi poate aduce laolaltă.”
‎Era foarte agitat și, când s-au așezat,
‎a început să încerce să-l flateze ‎pe Doug, să-i spună...
‎„Știm că ești cel mai influent ‎om din lume”,
‎iar Doug a răspuns imediat:
‎„Nu sunt de acord cu această descriere. ‎Sunt doar un prieten.”
‎Apoi Doug și-a scos ceasul ‎și i l-a dat lui Torshin.
‎Iar Torshin și-a dat jos ceasul său ‎și a spus:
‎„Putin mi-a dat acest ceas,
‎dar de-acum înainte ‎voi purta acest ceas american.”
‎Cam prin 2012, pe la începutul ‎celui de-al treilea mandat al lui Putin,
‎începeai să remarci o schimbare ‎a liniei partidului în unele cercuri
‎creștine evanghelice conservatoare ‎din Statele Unite,
‎de la o Rusie văzută ca rău absolut
‎la o Rusie aliată ‎în opțiuni conservatoare.
‎Deci cine e?
‎BRYAN FISCHER ‎PREZENTATOR, POSTUL DE RADIO AL FAMILIEI
‎Care președinte este leul creștinătății,
‎apărătorul valorilor creștine?
‎Eu mă uit la Rusia.
‎Rusia, Putin, Biserica Ortodoxă Rusă
‎au devenit acum ‎liderii morali ai omenirii.
‎Am fost foarte clar. ‎L-am susținut pe Putin
‎în decizia sa de a proteja ‎copiii poporului său.
‎Congresul nostru trebuie să facă mai mult.
‎Președintele face un apel către popor ‎să își accepte identitatea
‎ca popor cu rădăcini creștine...
‎Ca apărători ai adevărului moral.
‎Vladimir Putin, președintele Rusiei.
‎FILM AL FRĂȚIEI ‎ANII '50
‎Aceasta este o hartă ‎a continentului eurasiatic.
‎La început, ‎Familia a fost anticomunistă...
‎Dar pe teritoriul necuprins al Rusiei...
‎...și s-a imaginat întotdeauna în Rusia,
‎încă de când eram la Ivanwald...
‎Frații vorbeau despre o casă ‎la Moscova, la fel ca Ivanwald.
‎Ideea mai amplă se referă la felul
‎cum Micul dejun național cu rugăciune ‎a jucat acest rol
‎de mediator al unor înțelegeri ‎în afara cadrului democratic.
‎Și atunci se pune întrebarea:
‎sunt complici cu sau fără voie
‎ai celor pe care nu-i interesează Iisus, ‎ci doar vor să folosească acest acces?
‎Nimicurile astea sunt de la Micul dejun ‎național cu rugăciune din 2018.
‎Acesta e biletul. ‎Parcă ar fi al lui Willy Wonka.
‎AL 66-LEA MIC DEJUN CU RUGĂCIUNE ‎LUAȚI LOC CEL TÂRZIU LA 7:15
‎Asta e invitația. Zice:
‎„Dragi prieteni, avem onoarea ‎de a vă spune bun venit
‎la a 66-a ediție ‎a Micului dejun cu rugăciune.”
‎Urmează citate din foști președinți.
‎Iată-i pe Eisenhower, pe JFK, pe Nixon!
‎La început, ca nu cumva să avem impresia ‎că ascund ceva, ni se spune:
‎„Istoricul. Întrunirea la care participați ‎în această dimineață
‎își are rădăcinile într-o viziune locală.
‎În aprilie 1935, 19 directori de firme ‎din Seattle, Washington,
‎s-au întâlnit pentru a rezolva o criză ‎din viața orașului lor.”
‎Până aici așa e. A început în 1935,
‎dar nu pomenește că acea criză ‎era de natură sindicală.
‎ȘOMER ‎ACCEPT ORICE SLUJBĂ
‎În Seattle, Abraham făcuse o treabă bună ‎până prin anii '30.
‎Fusese la conducerea Goodwill Industries.
‎Lucrase pentru cei sărmani.
‎Abraham a văzut suferința ‎cauzată de Marea Criză Economică.
‎Oamenii începuseră să spună:
‎„Nu ne mai bazăm pe ce ni se dă.
‎Ne organizăm și împărțim ‎prin asociațiile muncitorilor.”
‎În 1934, pe coasta de vest a avut loc ‎o grevă generală.
‎A fost chemată armata. ‎În larg erau nave de război.
‎Practic s-a purtat un război de gherilă.
‎Pretutindeni vedeam lucruri ‎care mă umpleau de amărăciune.
‎Forțe subversive preluaseră controlul. ‎Lucrurile degeneraseră mult.
‎Ce puteam face? Și cine îndrăznea ‎să conducă spre un viitor mai bun?
‎Pe atunci, el se apropiase deja ‎de elita industriașilor.
‎A ajuns la concluzia că sindicatele ‎erau agenți ai dușmanului
‎care înfăptuiau lucrarea satanei.
‎A adus laolaltă 19 industriași, ‎oameni de afaceri de frunte.
‎Îi unea convingerea
‎că avuția lor trebuia protejată prin forță
‎și că acea forță avea să fie mai eficientă ‎dacă avea protecția lui Dumnezeu.
‎A început cu o întrunire ‎a 19 directori de firme.
‎A fost identificat un nou obiectiv:
‎formarea de lideri creștini.
‎Când oamenii credeau și i se supuneau ‎Domnului, rezultatul era o nouă putere.
‎Din acea întâlnire a emanat ce Abraham ‎avea să numească o Nouă Ordine Mondială.
‎Au fost zorii mișcării ‎Micului dejun cu rugăciune,
‎în care acei bărbați se reuneau ‎și se rugau împreună,
‎pentru ca Dumnezeu să creeze lideri ‎din grupul lor.
‎Din acel grup a venit primarul orașului ‎și guvernatorul statului.
‎L-au ales pe unul dintre ei, ‎pe nume Arthur Langley.
‎L-au ales primar, apoi guvernator.
‎El a zdrobit sindicatele.
‎New York Times‎ se minuna
‎cum stânga fusese complet eradicată ‎în statul Washington.
‎După bătălie, Dumnezeu i s-a arătat ‎și i-a vorbit.
‎I-a spus: „Știi care e problema, Abraham?
‎Creștinismul s-a concentrat ‎prea mult timp pe gloata asta.
‎Ce trebuie să facem ‎este să întărim bărbați
‎care vor conduce cu o mână forte ‎și vor reinstaura legea și ordinea.”
‎Forță.
‎Creștinismul nu este ceva neputincios.
‎Vai de cei nesiguri, nehotărâți, ‎neserioși și trândavi
‎care îi poartă numele lui Hristos,
‎dar nu înțeleg că totul este cu putință
‎pentru cei care cred ‎cu curaj și îndrăzneală.
‎Care îmbracă armura lui Dumnezeu.
‎Acesta e Micul dejun cu rugăciune.
‎Și asta îi așteaptă pe participanți.
‎Nu poți cumpăra un bilet ‎la Micul dejun cu rugăciune.
‎Ești invitat.
‎Asta e intenționat.
‎Într-o familie, nu-ți cumperi bilet ‎să iei cina acasă la un prieten, nu?
‎Ești invitat.
‎Cu alte cuvinte, ‎ceea ce contează sunt relațiile.
‎Și asta este intenționat. ‎Asta a fost ideea de la bun început.
‎Acesta a fost visul lui Abraham Vereide.
‎E impropriu spus mic dejun.
‎De fapt, din anumite puncte de vedere...
‎Poate fi vorba de o săptămână ‎de evenimente,
‎mai ales în beneficiul ‎unor invitați din străinătate,
‎să dezvolte relații și să le întrețină ‎după întoarcerea acasă.
‎În prezent e un fel de feerie ‎de două zile și jumătate.
‎Sunt 25 de sesiuni diferite
‎la care poți participa,
‎grupate în jurul ‎micului dejun propriu-zis.
‎E un Mic dejun cu rugăciune miercurea, ‎pentru Orientul Mijlociu.
‎Miercurea la amiază ‎este un prânz internațional.
‎Iar în serile de miercuri ‎este cina regională.
‎Joia dimineața e Micul dejun cu rugăciune.
‎La amiază este Prânzul liderilor.
‎Iar seara este cina familiei.
‎Uneori, oamenii încep cu câteva zile ‎mai devreme și continuă peste weekend.
‎Organizează evenimentul pentru a reuni ‎lideri mondiali ca să se roage,
‎dar și pentru discuții profesionale, ‎pentru a-și face contacte.
‎Practic, pentru a-și extinde influența.
‎La un Mic dejun cu rugăciune ‎te întâlnești cu șefi de state,
‎cu congresmeni, cu oameni de afaceri.
‎Mulți participanți sunt interesați ‎doar de acest lucru.
‎Un lobbyist, un fost ambasador al SUA,
‎s-a oferit să medieze o întâlnire ‎între Trump și președintele Ciadului.
‎Prețul: 220.000 de dolari.
‎În Familie, evenimentul e considerat ‎o ocazie cu posibilități nenumărate.
‎Nu e doar un mic dejun într-o dimineață.
‎Practic, este un festival de lobby ‎neoficial care durează o săptămână.
‎În cuvintele unui lider evanghelic:
‎„Mulți oameni îl folosesc ‎ca pe o trambulină și asta primesc.”
‎Cu cât mai mult am studiat ‎Micul dejun cu rugăciune
‎și Frăția,
‎cu atât mai limpede mi-a devenit
‎că, dacă aș fi un agent de rea-credință ‎dintr-o altă țară,
‎este exact genul de întâlnire ‎pe care aș vrea să o exploatez.
‎Părea astfel conceput
‎pentru ca oamenii să poată da buzna ‎în încăpere, metaforic vorbind,
‎și să fie aproape de centrul puterii.
‎În 2018 am remarcat prezența ‎unei delegații neobișnuit de numeroase,
‎nu mai puțin de 60 de ruși, ‎care intenționau să participe.
‎MICUL DEJUN NAȚIONAL CU RUGĂCIUNE ‎HOTELUL HILTON - WASHINGTON
‎Anul acesta am invitat ‎40 de tineri profesioniști din Rusia
‎și am început să primesc SMS-uri ‎din toată țara.
‎„Care-i chestia cu înțelegerea cu rușii?”
‎Și am spus: „Văleu, e ditamai înțelegerea.
‎E o înțelegere între ruși și Iisus. ‎Despre asta e vorba.”
‎Ce ziceți de asta? E bine?
‎Erau anumite persoane, ‎ca Alexander Torshin,
‎care mă interesau.
‎Voiam să văd dacă el fusese invitat ‎la Micul dejun din 2018
‎și am aflat că fusese.
‎După două luni, o serie de cetățeni ruși ‎au fost supuși unor noi sancțiuni,
‎iar printre ei se număra ‎și Alexander Torshin.
‎Se specula că avea legături multiple ‎cu spălarea de bani
‎și crima organizată din Rusia.
‎Torshin a încercat și să se întâlnească ‎cu Trump în timpul Micului dejun,
‎dar întâlnirea a fost anulată ‎în ultima clipă.
‎Frăției nu-i pasă cine vine
‎sau cu cine se întâlnesc acele persoane.
‎O interesează în primul rând ‎cultivarea de relații
‎între oamenii puternici.
‎Asta mi-a spus
‎că Micul dejun cu rugăciune ‎era un spațiu ușor de exploatat.
‎Am săpat și mai adânc. Am încercat ‎să mă întâlnesc cu Doug Burleigh
‎și am descoperit că anul trecut
‎a vorbit la un Mic dejun cu rugăciune ‎din Rusia...
‎DOUG BURLEIGH, SUA
‎...împreună cu Alexander Torshin.
‎Apoi a apărut depoziția.
‎Ultimă oră:
‎Ministerul Justiției acuză o agentă rusă ‎că a vrut să deschidă un canal neoficial
‎între acea țară și Statele Unite,
‎prin care Rusia să penetreze ‎mecanismele de luare a deciziilor din SUA.
‎Maria Butina a fost acuzată de conspirație ‎ca agentă în slujba unei puteri străine,
‎Federația Rusă,
‎fără să se fi înregistrat ‎la Ministerul Justiției,
‎ceea ce e ilegal.
‎În practică, asta însemna că ea era
‎o activistă vocală în SUA ‎pentru organizațiile posesorilor de arme
‎și, potrivit autorităților, ‎se pare că a încercat
‎să se infiltreze în Micul dejun național ‎cu rugăciune.
‎America va reuși. Drepturi egale ‎pentru fiecare bărbat, femeie și copil.
‎INCULPATA BUTINA E CETĂȚEAN RUS
‎Deja se vorbise la un anumit nivel despre ‎legătura dintre Maria Butina și Torshin,
‎deci multă lume e convinsă, ‎la citirea mesajelor
‎dintre ea și un anume mentor, ‎că Torshin este cel care o dirijează.
‎AM PARIAT.
‎Butina a reușit să aducă o delegație ‎de cetățeni ruși în 2017
‎la Micul dejun național cu rugăciune.
‎Erau oameni descriși drept consilieri ‎politici puternici ai lui Vladimir Putin,
‎precum și primari și rectori universitari.
‎Mai apoi, ea i-a mulțumit unui organizator ‎al Micului dejun, fără să-i spună numele,
‎pentru că i-a permis ‎să aducă acea delegație
‎și pentru întrevederea ultrasecretă ‎care a urmat.
‎I-A MULȚUMIT... ‎PENTRU ÎNTREVEDEREA ULTRASECRETĂ
‎Cei care studiază Micul dejun cu rugăciune
‎știu că asta nu e o raritate,
‎să ai o întrevedere secretă ‎în marja Micului dejun cu rugăciune.
‎Ea a făcut toate acestea
‎cu intenția de a deschide ‎un canal neoficial de comunicare
‎pentru beneficii politice.
‎În special pentru Rusia.
‎Mărețul nostru trecut creștin
‎și lucrurile pe care le avem în comun...
‎Când vorbim despre relațiile ‎dintre Rusia și America,
‎principalul capitol ‎este caracterul creștin al ambelor țări.
‎În Rusia, peste 70% din populație ‎este creștină
‎și sunt foarte puține alte culte.
‎Sunt rus și nu înțeleg cu ce a greșit ea.
‎Încerca să dezvolte relațiile ‎dintre Rusia și America și...
‎Nu e un secret ‎că avem acum cea mai proastă relație
‎din istoria celor două țări.
‎De ce e greșit...
‎Ce e rău în a încerca ‎să repare această relație? Nu știu.
‎A fost o spioană ‎numai prin prisma faptului
‎că intenția sa nu a fost ‎doar de a se apropia
‎de grupările politice din America ‎pentru că le simpatiza.
‎A făcut acest lucru, potrivit depoziției,
‎pentru a influența politica americană.
‎Unii dintre voi vă amintiți ‎că, acum vreo patru săptămâni,
‎o tânără rusoaică, Maria Butina, ‎a fost arestată și reținută fără cauțiune.
‎Deși nu se precizează în depoziție,
‎persoana anonimă ‎de la Micul dejun cu rugăciune,
‎organizatorul nemenționat ‎al Micului dejun cu rugăciune...
‎E greu de imaginat că putea fi altcineva ‎în afară de Doug Burleigh.
‎Deci cam acum cinci săptămâni
‎am primit un telefon în biroul meu ‎de la Washington, de la FBI.
‎Când te sună FBI-ul, nu e o zi bună.
‎Prima întrebare pe care mi-au pus-o ‎a fost dacă o știam pe Maria Butina.
‎Am spus că da.
‎Să încerci încheierea de alianțe ‎cu alte țări
‎pentru a forța țara ta să facă ceva anume? ‎E o poziție precară.
‎Eu văd lucrurile astfel. ‎N-am greșit cu nimic.
‎Sunt sigur că ei cred ‎că au un răspuns la asta, și anume...
‎Toată lumea e binevenită ‎la Micul dejun cu rugăciune.
‎Oricine vine,
‎indiferent de motivul lor ‎sau de cum au fost invitați...
‎Vor sta așezați pentru trei ore
‎și vor auzi mesajul de iubire a Domnului, ‎de milostenie și izbăvire,
‎și cine știe ‎cum lovește sau inspiră Dumnezeu?
‎Însă indiferent de motivul ‎sau modul în care cineva e acolo,
‎acea persoană va auzi un mesaj ‎și va fi afectată pozitiv.
‎Ei singuri au recunoscut ‎că fuseseră complici cu voia lor.
‎Au spus: „Putem aduce acești oameni...
‎Poate că sunt cinici,
‎poate că vor să corupă politica americană,
‎dar îi vom înconjura cu iubire
‎și, până la urmă, ‎din asta va ieși ceva bun.”
‎E ori cea mai naivă teologie ‎din istorie, ori cea mai cinică.
‎CARE ESTE MESAJUL? ‎IISUS HRISTOS PLUS NIMIC
‎Familia se ridică deasupra condiției sale
‎în sensul că reușește cumva ‎să fie și una, și alta.
‎Ar fi neobișnuit dacă printre cei de față
‎nu am fi câțiva care trecem ‎prin clipe fierbinți în viață.
‎Lucrurile se complică.
‎Trebuie să-ți iei un avocat.
‎Șadrac...
‎Într-un fel, sunt ca Șadrac, Meșac ‎și Abed-Nego.
‎Oamenii credincioși sunt tot mai izolați,
‎mai criticați, mai neînțeleși.
‎Nu cred că am greșit cu ceva,
‎dar sunt înconjurat de flăcări.
‎Regele zvârli copiii în cuptorul încins
‎Șadrac
‎Meșac, Abed-Nego
‎Puse să-ncălzească cuptorul ‎de șapte ori mai mult...
‎Dar când pășiți prin foc,
‎flăcările nu vă vor cuprinde.
‎În anii ce vor urma,
‎urmașii lui Iisus vor înfrunta
‎tot mai mult foc.
‎Șadrac
‎La 13 decembrie 2018, ‎Maria Butina a pledat vinovată
‎de conspirație ca agentă clandestină ‎a unei puteri străine
‎în slujba guvernului rus.
‎Micul dejun național cu rugăciune ‎a interzis acum
‎activitățile vizând obținerea de foloase ‎personale, politice sau financiare.
‎Nu este clar cum se asigură ‎că interdicția este respectată.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu